ВЕЛИКИТЕ ПАТЕТА
Решава се Детския шампионат на Миснесота.
Отборите играят с всички сили и търсят начин да спечелят.
Остават няколко секунди
Пас към синята линия, посрещнат от Гордън Бомбей!
Бомбей се откъсва!
Той е сам пред синята линия и може сам да спечели мача!
Съборен е отзад.
Това беше дърпане отзад и това може да е...
Да, съдията отсъжда наказателен удар.
Гордън, сега си ти! Не искам оплаквания след играта.
Разбра ли? Ако не вкараш сега,
проваляш не само мен, а и целия отбор.
В какво положение е само!
Детският шампионат 1973
лежи на малките рамене на No. 9, Гордън Бомбей.
Гордън! Гордън!
Давай, момче! Давай!
Удари греда! Какво разочарование!
Малкият Гордън Бомбей имаше шанс...
Клиентът ми е искал да Ви даде това, което сте искали!
Така ли е?
Този мъж си заложи главата заради Вашата алчност.
Протестирам! Ваша чест?
Биха ли се приближили двамата адвокати?
Какво прави той?
Нямам какво да ти кажа.
Кимай, все едно ти казвам нещо важно.
- Г-н Бомбей? - Гордън, какво правиш?
- Върви там и ме защитавай. - Идеално!
Това го побърква и ми харесва.
Хубава връзка, Франк. И вчера беше с нея, нали?
О, г-н Бомбей, радвам се, че дойдохте.
Моля, въздържайте се от кръстосан разпит.
Ваша чест, прилагането
на разпит лице в лице е узаконено.
Цитирам Минеаполис срещу Хигинс.
Апелативният съд наказа съдията, който не разреши такъв разпит.
Ако не се лъжа, това... бяхте Вие.
Нали, Съдия Уедърс?
Поправям се, адвокате. Протестът се отхвърля.
Този път падна наистина много ниско, Бомбей.
Обиждаш ме, Франк! Мога и много по-ниско.
Нямам против да губя, но поне да е честно.
И честната загуба си е загуба, Франк.
А справедливостта? Този трябваше да е в затвора.
Ти трябваше да го вкараш. Не си го изкарвай на мен.
Другия път си свърши работата, Франкчо.
- 30 на 0! Непобедим съм! - А делото Фрейзър?
Това не се брои, защото спах с онази репортерка.
- Онази с интелигентното тяло? - Същата.
- Патокът още ли не се е обадил? - Не.
Ама какво чака? Беше в съдебната зала.
Малко слава няма да е излишна.
Г- н Толбърт е запазил места за Северните звезди довечера.
Хокей? Забрави!
Гордън, ето проучването за проекта Пърлщайн.
- Можеш ли да започнеш? - Джейн!
Не виждаш ли, че празнувам? Направих 30 на 0!
- 30 на 1. - Пиши, Джейни, не говори.
Кабинетът на г-н Бомбей.
Дъксуърт е. Прав сте. Иска да Ви види.
Много Ви благодаря, г-н Дъксуърт!
Няма нищо, г-н Дъксуърт. Па-па-па, г-н Дъксуърт.
Гордън, добра работа свърши днес.
- Благодаря, сър. - Само едно нещо.
Побеждавай. Но честно.
Не съм сигурен, че Ви разбирам.
Това е бизнес, а не игра.
Следващият път се въздържай.
"ПРОСТО ПОБЕЖДАВАЙ"
- Веднага отбийте вдясно! - Така не е добре.
Книжката, моля.
- Бихте ли намалили звука? - Да, бе.
Май е "мауко" шумно.
"Мауко"?
Идвате в участъка. Дъх, кръв или урина?
Не, благодарско, не мога повече.
Добре, излизайте от колата. Веднага!
Обвиненията срещу г-н Бомбей са каране в нетрезво състояние,
каране с отворен багажник и опасно шофиране.
Само като си помисля, че мислех днес да остана вкъщи!
Предполагам, че ще се защитавате сам?
12 пътни нарушения за 3 години? Как още имате книжка?
Добре, какво ме очаква?
Отнемане на книжката? Глоби? Какво?
Само ако прокурорът разреши да пледирате невинен.
Но това зависи изцяло от прокурора.
Градът Минеаполис не желае да предлага сделка по това дело.
Трябва ми повечко практика, нали?
Подсъдимият се освобождава под негова гаранция.
Г- н Дъксуърт. Какво правите тук?
Аз притежавам сградата. Ти какво правиш тук?
Преглеждам няколко случая.
А аз мислех, че подготвяш защитата си
срещу щата за опасно шофиране.
Мислеше, че няма да разбера ли?
Не исках да Ви тревожа. Те нямат основание.
Франк се заяжда, но намерих вратичка. Ще пледирам невинен...
Гордън, спри. Няма да има слабо място.
Няма да има и процес. Няма да те оставя
да петниш името на компанията.
Говорих със съдия Уедърс да отложи делото ти.
- При какви условия? - Изпитателен срок, отнемане на книжката
и 500 часа обществен труд.
И принудителен отпуск от фирмата..
Принудителен отпуск? Той не може да направи това!
Но аз мога.
Това беше моето условие. Трябва ти почивка.
- Прекалено си отдаден на работата. - Но работата е животът ми.
Именно. Общественият труд ще ти дойде добре.
Ще те научи на съчувствие, честна игра, да си част от отбора.
- Работа за общината? Ужас! - Ще свикнеш.
И дано се върнеш по-добър човек и адвокат,
поради което заплатата ти ще върви и ще имаш шофьор.
През 70-те карах автобуса на една рок група.
Това беше живот! Мацки, партита,
музика, надута до безобразие.
Тая музика ми повреди слуха, но не съжалявам за това,
само за 80-те. - Как можа да ми го причини?
Обществена работа... хокеен треньор!
Намерих! Излизам!
Карп, най- после намери нещо!
Хубави работи от кофите!
Красиво е, Карп, отива ти на очите.
- Ще го подминеш ли, Карп? - После ще те пребия, Ейвърман.
- Благодаря, Питър. - Донесе ли?
Да, ето.
Ей, кученце. Ела, момче.
Има и чили, за да се сгрееш.
- О, да, чудесно. - Гледай!
Не мога да повярвам, че изяде и кутията.
То души.
Пак души. Търси си иделното място.
Души, спира!.
Тук ще бъде! Завърта се в кръг...
И го пуска! Гол!
Колко е много!
И как мирише!
Дай ми 1 долар.
Хайде, хайде!
Така, спри!
Добре, хайде сега.
О, да. Вътре има още.
Потегля с чантата.
Тоя си заслужава, каквото има вътре.
Леле, видя ни!
Пързалката трябва да е някъде тук.
Търси табела, на която пише "Моят Ад".
Как можа да ми го причини? Мразя децата. Те не са хора.
Хайде, насам!
Моля по леда.
Ей, хайде, бе. Няма нужда от това
Дай да преговаряме. Нали сме приятели?
Поне опитай да спреш шайбата!
Внимавай, бе човек! За малко да ме удари!
Голдбърг, ти си вратар. Шайбата трябва да те удря!
Само на мен ли ми звучи глупаво?
Боже мили! Хокейният отбор!
Карай по леда. Не се тревожи.
Не се плаша.
Не знаеш с какво се захващаш.
Сега ще загазим.
- Оставете го на мен. - Пак е някой пласьор.
Ей, пич. Май обърка квартала?
Тука е моя територия. Зона без наркотици. Ясно?
Не купуваме нищо. Днес съм нещо великодушен.
Та ще оставя горкото ти ванилово дупе да се изнесе
преди да сме заместили шайбата с хубавите ти оченца.
Благодаря, брато, ама първо ще си свърша работата.
Има пистолет!
Детският хокеен отбор на Пети район.
Аз съм Гордън Бомбей, новият треньор.
Хубав майтап!
- Да, бе. - Опасявам се, че е така, пич.
Ето и списъкът. Ейвърман, Дейв
Конуей, Чарли Хол, Тери
Ето как стоят нещата: Мразя хокей и не обичам деца.
Това някаква агитация ли е?
Знам, че ще се харесаме.
Един ден може някой от вас да напише в затвора и книга за мен.
Имате ли вратар?
Аз, за малко. Скоро ще ме сменят.
- Добре, че го сподели. - Няма проблем.
Добре, хайде да видя какво можете.
Но да знаеш, много сме зле.
Това решавам аз.
- Много са зле.
Пит, любимецът на тълпата.
Подава на Джеси Принудителя.
Ох, как боли!
Ето я и Кони, Кадифеният чук.
Здрасти, тренер. Аз съм Кони.
- Ще играеш ли? - Не. Какъв ви е рекордът?
0 на 9. Веднъж даже почти вкарахме гол.
И какво ще правим... тренер?
- Какво правехте с предишния? - Той само ни викаше.
- И така си счупи ръката. - Ръката?
Да: "Малки диванета, кой ви е учил да играете?"
"Леле, колко сте зле! Пързаляйте се, бе, див... "
Инфаркт. Страхотно.
Трябва да се обадя.
Вие играйте. Ти, ти, ти, ти и ти срещу вас четиримата.
- Ние имаме имена. - Сигурно.
Сигурно са много хубави. Някога може да ги науча.
Аз ще съм си в офиса.
Ако ви трябва нещо, пуснете един факс.
Кретен.
От къде ги намират? И ние имаме чувства.
Не трябваше ли да му искаме автобиография?
Кой ти нареди да не ми предаваш съобщенията?
Дъксуърт? Кой тогава води моите дела?
Джейн!
Та тя завърши преди година! Няма опит, за да...
Чакай малко!
Ей! Разкарайте си муцуните от прозорците!
Слизайте!
Слезте от колата!
- Нападат ни! - Слизайте!
Махни се от покрива, маймуно!
- Това истински телефон ли е? - Да и аз говоря по него.
- Вече не. - Благодаря.
Внимавай с тапицерията.
- Не пипай. - Искаме кръгче!
Искаме кръгче!
- Да убия ли един, за да дам пример?
Още не, Луис. Повози ги малко!
Това май е добро. Ще го хапна.
Леле, сега съм като Мадона.
Удобни седалки.
Я да видя очилата.
Голдбърг!
- Не бях аз! - Момко, какво си ял?
- Нищо, не бях аз! - Отворете прозорец!
Ау, това а майка ми!
Изглежда бясна.
Хайде навън! Веднага излизайте!
Вие луд ли сте? С колата по леда?
- Синът ми беше вътре. - Госпожо, успокойте се.
Една пукнатина щеше да е достатъчна.
- Ледът няма да се пропука. - За кого се мислите?
- Гордън Бомбей, новият им треньор. - Треньор?
Пратили са Ви да ги учите, а не да застрашавате живота им.
Няма страшно. Израснал съм на леда. Зная кога е безопасно.
- От къде знаете? - Просто знам.
Чуйте, г-н Шаман, може да знаете всичко за леда,
но когато става дума за моя син, "Просто знам" не важи.
Чарли, хайде.
- Мамо? - Дай си ми сладките! Всички!
Май свършихме за днес.
- Съжалявам, че майка ми развали нещата. - Няма нищо, Чарли.
Тренер, ще дойдеш ли на мача утре?
По волята на щата Минесота - да
Ястреби! Ястреби!
- Здрасти, момичета. - Карп, не!
Ястребите. Първият ми мач да е точно срещу тях!
Гордън Бомбей?
- Треньор Райли. - Сега сме големи.
Казвай ми просто "Джак"?
Идваш да видиш стария си треньор ли?
Всъщност сега съм треньор.
- На Пети район. - Сериозно? Там е синът ти или?
Не, трябва да поработя за общината.
Кой би помислил, че ще бъдем противници?
Да, кой ли?
Кой е звездата ти сега?
Едно момче, Банкс.
Всичко му се отдава. Не е добър като теб.
Но се старае. Няма да се предаде.
"2-ро място, 1973"
Иска ми се да го свалят от там. А на теб?
Е, успех.
Ще ти е нужен.
Сега всичко зависи от теб, Гордън. Ако не вкараш сега,
проваляш не само мен, а и целия отбор.
Да можеше баща ти да е тук да те види.
Накарай го да се гордее с теб!
Победа! Победа!
Хайде, момчета, съберете се.
Победа! Победа!
Добре, много сме насъскани.
А, браво!
Страхотна идея, няма що.
О, благодаря.
- Извинявай, не исках - Да бе, "не исках"!
Нали сме от един отбор.
Махни ми се от главата!
Давайте Джеси, Тери!
Хайде, почваме.
Я, Черно и бяло.
Леко, ще играем хокей.
Хм, батсман о, батсман!
Хей, батсман, удряй, батсман!
- Ейвърман!
Това е хокей. Няма батсман! Идиот!
Хм, вратарче, о, вратарче!
Хей, вратарче спасявай, вратарче!
Хм, вратарче, хей, вратарче!
Първи гол.
Хей, спокойно!
Добра игра.
Браво, Банкс!
Браво! Давайте, давайте!
Защо все ви подминават?
Хайде, смяна.
Банкс!
Ей, върни се!
Защо аз?
Толкова си мързелив! Те ни размазват!
Колко пъти да ви казвам: разиграйте се,
разтичайте се, разхвърляйте шайбата,
раз...
Разкарайте се!
Добре!
Спокойно, няма да вкара.
Точно така, Банкс!
Добър опит, Чарли!
Страшно, Чарли! Потанцувай още, може да ги заразиш.
Стига!
Срещу този отбор трябва да вкарате още толкова!
Няма смисъл от победата, ако не е смазваща!
Момчета! Дайте да преговаряме!
Дръжте се възпитано!
О, не отново!
Ето, вкарайте! Не ми пука.
- Голям срам! - Трябва ни нов вратар.
КРАЕН РЕЗУЛТАТ 17:0
Престанете!
Последната част беше слаба. Всеки може да ги победи тези.
Искам да сте гладни за още!
Добра игра, Банкс. Нов рекорд за Ястребите.
Хайде, момчета.
Гордън, добра игра.
Беше забавно.
Поне мога да водя шайбата.
Млъквайте! Слабаци!
Мислех, че ще играем хокей.
Знаех си, че нещо сме забравили.
О, смешно ли ти е? Смешно ли е да губиш?
В началото не, но се свиква.
Май сритаха нашите задници.
Ти се правиш на треньор, а ние поне опитваме.
Изобщо не ме слушате!
Казах ви, горе главите. Вие гледате в земята.
Не съм виждал по-лоша игра.
Защо не ме слушате?
А трябва ли?
Не ми пука.
Искате да губите - добре. Вие изглеждате като идиоти.
Ханс?
Невероятно! Кой хвърля такива неща?
Виж безплатно. После - долар на минута.
Забрави, Карп. Всеки ден ги гледам по MTV.
Тази е от Минеаполис. Гай, гледай - това е майка ти.
Да го ступаме!
Само се шегувах!
Върни ми го!
Здравейте, момичета.
Майка ти знае ли кой е баща ти?
Не, тя е с пощальона.
Купон в банята?
Това си е мое, аз го намерих.
Не знаеш какво да правиш с него, пъзльо.
Нарече те пъзльо.
Искате ли още?
Да се махаме!
Благорадим!
1, 2, 3, бум!
На кого се смееш, тортичке?
Ако ще ги лъжем, паданията трябва да са като истински.
Влез в него!
Хайде, направи се, че те боли!
Боли ме.
Да го кажем пак!
Падни! Престори се! Ядосай се!
- Още веднъж! - Падни! Престори се! Ядосай се!
Добре, готови сте.
Съдия, не видя ли какво ми направи тоя?
Не падай, когато стрелят във вратата.
Май не си го обяснил добре.
Пети район!
Още една актьорска проява и ще дам победа на Джетс.
Моля?! Обиждате ме!
- Хайде! - Престани!
Спорна шайба.
Чарли!
Тези са два пъти колкото теб. Като те притиснат пак,
хвани си окото и падни на леда!
- Ясно? Хайде. - Спорна шайба!
Хайде, игра!
Сега, Чарли!
По дяволите, Чарли!
Не можем да спечелим, дори когато лъжем.
- Тъпи детски номера! - Колко унизително.
Чарли! Какво ти става?
Кажа ли да правиш нещо, правиш го, ясно ли е?
Погледни ме.
Ясно ли е?
Няма да ме накараш да мамя.
Джеси, Тери, да вървим.
За това ли си давам спестените пари?
Да гледам как децата ми падат?
Гордън.
- Как разбра? - Само ти влизаш през задния вход.
Като едно време.
С часове ме гледаше да го правя.
Дали са остри?
- Поряза ли се? - Не.
Ти винаги се хващаше.
- Ужасен си, Ханс. - Не, скандинавец съм.
- Радвам се да те видя. - Да, да.
Сигурно си мислел, че съм умрял.
Беше на пързалката оня ден. Защо не се обади?
Видях, че викаш на децата.
Не исках да те прекъсвам.
- Всичко е същото. - И играта не се е променила.
- Чух, че си станал доктор. - Адвокат.
Лошо. Харесва ли ти?
Още не съм губил дело.
Не питах това.
Виждам, че още пазиш това.
- Благодаря ти. - Важно е да се помни миналото.
Аз побързах да го забравя.
Най-лошият период в живота ми. Тогава почина и баща ми.
- Двете неща нямат общо. - Знам, но за мен имат.
Виж какво намерих скоро.
Той се гордееше с теб.
Липсва ми.
През онзи сезон ти отбеляза 198 гола!
Жалко, че се отказа.
- Ти толкова... - ... много можех да постигна, да.
Не. Ти толкова обичаше да играеш.
Помниш ли...
Все играеше до тъмно на езерата
докато баща ти те извика.
Ти летеше по леда.
Винаги съм искал да го правя.
Заради Райли ли се отказа?
Видях какво направи с теб. Райли е идиот.
- Но побеждава - Никога не е важна победата.
Покажи им как да играят, да се забавляват.
Научи ги да летят!
Така ще те помнят след като пак станеш доктор.
Адвокат.
И след като спрат да си купуват кънки от мен.
Ето, заповядай.
Остри, стегнати, готови да те понесат.
- Какво е това? - Новите ти кънки.
Затова дойде при мен тази вечер, нали?
- Предполагам, че размерът е 43. - Всъщност е 42.
Тогава обуй дебели чорапи. Наслади им се.
Задава се Бомбей!
Минава синята линия, центъра. Не се пързаля, а лети!
Един финт, втори.
Три финта! Удар! Гол!
Каква игра!
Какъв играч! Гордън Бомбей е пак същият!
Силна игра, Горди! Побърка противника!
Страхотен си на леда! Хайде да се прибираме да хапнем.
Още малко?
Моля те!
- Хайде, още малко. - Благодаря.
- Здравейте, аз... - Вървете си. Чарли не желае
да е вече в отбора. Няма какво да Ви кажем.
- Аз имам нещо за казване. - Така ли?
Вече ходите по домовете.
Искате децата да страдат и между мачовете ли?
Дойдох да се извиня на Чарли... и на Вас
- Моля? - Да се извиня.
Има защо.
Чарли! Имаш гост.
Здрасти, Чарли. Как си?
Минавах наоколо и мислех...
Може ли да останем насаме?
- Благодаря. - Моля.
Слушай, изобщо не бях прав
да карам теб и другите да мамите.
Не трябваше да го правя. Бях ядосан и разочарован.
Беше много смело от теб и останалите да правите това,
което смятате за правилно. Възхищавам ви се.
Исках да ти кажа, че...
че аз...
Не било лесно.
- Аз... - Се извиняваш.
Извинавям се. Добре де!
Кажи на майка си, че другия път ще сме по-добри.
Е, какво ще кажеш?
Ще останеш ли за вечеря?
- Какво? - Чарли!
Ами, не, аз не мога...
Какво ще хапнем?
Г- н Дъксуърт, дойдох по две причини.
Първо да Ви кажа, че нещата се развиват добре..
Свиквам с работата в екип, честната игра и другите неща.
Добре, добре. А втората причина?
Честната игра не е евтина.
Тези деца нямат пари
за време на пързалката, добро оборудване, хубави екипи
и затова не могат да се състезават добре.
Представете си, че сте на 10 г. и излизате на леда
с напъхани списания вместо хубави подплънки.
Искам да кажа, сър,
че няма да се чувствате добре, както и тези деца.
Мислех дали фимрата не може да им помогне.
За каква сума говорим?
- 15000 долара. - Абсурд.
Мислете за рекламата. Ще кръстим отбора на фирмата.
Така ние ще сме добрите. Дъксуърт, Сейвър и Грос -
кантората, която се отплаща на обществото.
Хайде. Ще имате фланелка с името Ви.
Кой е този?
- Фултън Рийд, от моя клас. - Защо не е в отбора?
Играе само футбол. Има стипендия, но
с условие да не играе хокей.
Да не се нарани.
Май са го приели в 4 колежа.
- Да, но е повтарял 6-ти клас. - Стига, бе.
Гордън Бомбей?
Бил е Ястреб.
Ей, гледай.
Леле!
- Много са добри. - Познавате ли ги?
Това е Томи Дънкан и сестра му Тами.
Дали ще искат да играят хокей с нас?
Обличайте се. Отивам да преговарям.
Това е като фигурно пързаляне... с пръчка.
Ще ти хареса, Тами.. Хей, Томи!
Дай ми пет, играй на лед!
На мама няма да й хареса.
Щом ще ходя на фигурно, ти ще играеш хокей.
Какво разбирам от хокей?
Повече, отколкото мислиш.
Почваме от начало! Пързаляне!
Тръгвайте. Местете тежестта.
Завивайте внимателно. Добре, добре.
Балансирай, Карп.
Добре, Чарли.
Меки ръце.
Когато подавате, не изстрелвате шайбата, а я плъзвате.
Карп, стани.
Подаване.
Не спирате подаването.
Приемате го. Внимателно.
Отново!
Концентрация, а не сила.
Като в Карате Кид, нали?
Млъквай и опитай, Ейвърман!
Подай обратно, Ейвърман.
Добре, Ейвърман. Чарли.
Точно така. Сега подай обратно.
Добре, приеми я.
Меки въце.
Ето така. Внимателно. Добре.
- Успях! - Браво.
Добра тренировка. Много забавна.
- Кога ще отделиш време за мен? - Голдбърг, вярваш ли ми?
На мама няма да й хареса!
Тя иска да мина церемонията за възмъжаване.
Това е церемонията ти! Днес ставаш мъж.
Май бъркаш ритуалите. Това е по-близо до обрязване.
Тренер, пусни ме! Какво съм ти направил?
Пети район! Готови!
Олеле, ще умра!
- Прицели се! - Радвам се, че те познавах, Голди.
- Ама моля ви! Не! - Огън!
Искам вкъщи!
Ама това не боли!
Нещастници! Това ли ви е стрелбата!
Ей така се спасява! Добър удар!
Аз съм диво куче!
Голдбърг! Голдбърг!
Аз съм Голдбърг! Вратарят!
Добре, Чарли!
Добра тренировка!
Има ли гладни? Уморени ли сте?
Боли ли ви? Изтощени ли сте?
Добре! Хубава тренировка! Гордейте се със себе си.
Ей, момчета! Извинете ме! Хайде отвържете ме!
Ха-ха! Голям майтап! Много смешно. Хареса ми.
Хайде, де, стига. Ей, тренер!
Не ме оставяйте да вися така!
Да не се разправяме!
- Готово. - Благодаря за возенето.
Много добра тренировка направи, Чарли.
Какво стана с баща ти?
С мама го напуснахме. Не помня, но тя така казва.
Когато бях малък и аз се грижих за майка ми.
Наистина? Какво стана с твоя татко?
Той почина.
Добре е, че се грижиш за майка си.
- Благодаря. - Дръж се, чу ли?
- Окей. До скоро. - Хей, тренер.
Какво е това?
Следва гъделичкане!
По средата на кръстосания разпит му казвам:
"Защитавам мерзавци като теб, слузест, грозен плъх. "
Не е зле, сър.
Чакай!
Беше случайно!
Забрави прозореца. Къде си учил да стреляш така?
Никъде. Така си стрелям.
Давай пак.
Добър си с прозорците. А можеш ли да вкарваш голове?
Да. Е, едно от пет.
Вярно ли е това за стипендията
и че заради нея не можеш да играеш хокей?
Празни приказки.
- Защо не играеш с нас? - Не мога.
- В какъв смисъл? - Защото не мога.
- Страх ли те е? - Не мога да се пързалям.
Само това ли те спира?
Дръж колената свити.
След мен.
Писта!
Извинете!
Хайде, Фултън.
Патета? Ние сме патета?
Кой малоумник измисли това име?
Аз. Нямах избор, така искаше спонсорът ни.
Кой - Доналд и Дъфи ли?
Не искате да сте Патетата?
Предпочитате Пети район? Един глупав номер?
По-добре от глупаво животно.
За тове сведение, Питър, патицата е сред най-благородните,
пъргави и интелигентни същества.
- Те са слаби. - Даже нямат зъби
И хокеистите нямат.
Виждали ли сте летящо ято патици?
Толкова е красиво. Всички летят заедно.
Те не се стремят към смъртта.
Виждали ли сте патица да се бие?
Не. Защото другите животни се страхуват от тях.
Знаят, че ако нападнат една патица,
ще трябва да се разправят с цялото ято.
Аз съм горд да съм Пате.
И ще се гордея да летя с всеки от вас.
И така, кой е Пате?
Аз ще съм Пате.
Аз също.
Сега сме Патетата!
Великите патета!
- Кои сме ние? - Патетата!
Какво правят?
Когато получите шайбата, сте полузащитник.
Гледайте се в очите. Така ще знаете кога да си подадете.
Тук не е библиотека. Говорете си.
Много умно!
Готов ли си?
Май да.
Фултън, стреляй с всичка сила.
О, Боже!
Едно от пет.
Хайде да забравим миналото
Загубихме няколко игри, голяма работа
Това беше Пети район.
Сега сме Патетата.
- А Патетата... са непобедими.
Квак, квак...
Давайте, Патета!
Това пък какво беше?
Хайде Патета! Защита, защита!
Изкарай я оттам!
Да! Черно и бяло!
Защита, Карп!
- Колко пръста виждаш? - Той и без това не знае.
Млъкни! Карп, добре ли си?
- Вижте. - Карп-стър спря с глава вражеската шайба!
Хайде да те изкараме от леда.
Сложи го на пейката, Чарли.
Патета, все още имаме шанс за тази игра.
Време е за тайното оръжие.
Добре, Фултън. Както го говорихме.
Хайде, момчета. Да го направим.
О, не.
Сега.
"Патетата постигат равенство"
С това равенство може да стигнете до финалите.
Всички освен последните два отбора продължават.
Пантерите се разболяха и пропускат сезона.
Ако победите Хъскитата, стигате до финалите.
- Може да срещнем Ястребите. - Е и?
Те са труден отбор. Нищо не се е променило от едно време.
Всъщност, нещо се промени.
Днес нямаше да си Ястреб.
Миналата година преместиха границата на района.
Езерото вече не е граница.
Видя ли? Щеше да си Пате.
Щях да съм Пате.
Извинете. Треньор Райли?
Опасявам се, че има малък проблем,.
Един от играчите не трябва да се с вас.
Банкс! Ела тук!
- Това е шега, нали? - Страхувам се, че не е.
- Проблем ли има? - Не, някаква грешка.
Вие ли сте баща на момчето? На този адрес ли живеете?
- Да. - Значи няма грешка.
- Синът ви играе в грешен отбор. - Какво?
Според правилата той трябва да играе за Пети район.
- Синът ми е Ястреб, а не Пате. - Ти ли направи това, Гордън?
Очаквам да го видя на следващата тренировка.
- Екипът ти е готов. - В никакъв случай.
Синът ми по-скоро няма да играе, отколкото да играе с вас.
Помнете, че ако Адам играе за Ястребите,
ще бъде наказван за всяка игра до края на сезона.
Не ми се иска да стане така
Съжалявам, но виждате картата.
Гордън! Хей, Бомбей!
Спри, когато ти говоря, синко!
Какво искаш? Да ме саботираш ли?
Законът е лош, когато е срещу теб, нали, Джак?
Имаш цял отбор като Банкс. Няма да усетиш разликата.
И какво мислиш, че ще постигнеш с тия загубеняци?
Да, те са загубеняци
А ние мразим загубеняците, нали? Не заслужават и да живеят.
Банкс може и да не промени нищо, но поне ще е по правилата.
Защо се обърна срещу мен? Цели шест години
те учих да се пързаляш, да вкарваш голове.
Да търсиш голямата победа.
Можеше да си един от най-великите.
Виж се сега.
Даже не си Минало Величие. Никога не те е имало.
Финалите ни чакат!
Една победа!
Защо не сте с екипите? Трябва да загряваме.
Слушайте, имам добри новини.
Имаме нов играч, Адам Банкс.
Какво?
- Той е Ястреб. - Той е добър играч
- Ние го мразим. - Не ни трябва.
Това преценявам аз.
- Ако стигнем до финалите, той ще ни трябва. - Ако?
Изведнъж мислиш, че не сме достатъчно добри.
Той ни мисли за загубеняци. Така каза на Райли.
- Моля? - Чухме те, като му го каза.
Че сме загубеняци и не заслужаваме да живеем.
Нямах предвид това.
Видях снимката, когато си пропуснал да вкараш.
Бил си Ястреб! Вие се поддържате винаги, нали.
Не ми трябват тия дрешки.
- До скоро. - Питър, върни се.
- На теб говоря! - Забрави, богаташче.
Ако ти се играе, играй си сам. Хайде, Тери.
Къде мислите, че отивате?
Невероятно.
Отивам на скамейката, защото трябва да съм там.
Който иска да дойде, да заповяда. Който не иска...
10 минути до началото, тренер.
Ей сега идват.
Още се насъскват.
Не са много насъскани.
Отбележете служебна загуба.
Патетата се отказват. Победа за Пламъците
Може ли да седна?
Да.
Говори ли с момчетата?
Опитах. Смятат ме за предател.
Мразят ме, нали?
Наистина ли си бил Ястреб?
Аха.
Питър каза, че си провалил голям мач.
Прав е.
Последният мач от щатските финали.
Беше 2:2 в края на последната третина.
Отсъдиха наказателен удар.
Тръгвам, троен финт. Излъгах вратаря.
Шайбата се понесе и тогава...
Бам! удари гредата.
Загубихме в продълженията..
Само сантиметър вдясно и ще да влезе.
Но сантиметър вляво и дори нямаше да уцелиш вратата.
Никога не бях се сещал за това.
Поне си играл в игра от големия шампионат.
- Трябва да е било супер. - Да те черпя едно кафе?
С удоволствие.
Тя има много качества, които мъжете смятат за привлекателни.
Зная, Чарли. Забелязах.
С какви хора излиза тя?
Кретени. Първо я харесват,
обаче щом видят и мен,
дим да ги няма! Всички си отиват.
- Не го приемай лично. - Аз не се впечатлявам,
но не е честно към мама.
Тя заслужава добър мъж.
Ще дойдеш ли пак на вечеря?
Не зная, Чарли.
Не знам дали е добра идея.
За това исках да говорим.
Говорих с бащата на Джеси и Тери.
Той ще ви тренира до края на годината.
- Напускаш? - Да, за да запазя отбора.
Те няма да играят за мен, ако не ми вярват.
Аз ти вярвам. Другите също.
Те не знаят как е било. Обясни им.
- Направих, каквото можах. - Не си.
Не можеш да напуснеш Патетата.
- Ние сме твоят отбор. - Не, не сте.
Преди да дойдеш ти, даже не бяхме Патета!
Ти ни създаде, а сега ни изоставяш!
Чарли.
Правилно. Червеното е кислород.
А какво са сините топки?
- Томи? - Водород?
Правилно. И когато ги съедините,
получавате молекулата, от която се състои 96% от тялото ви.
- Коя е тя? - Пица?
Директорката. Сега се връщам.
Работете по H2CO3.
- Как са мачовете, предател? - Вкара ли гол?
Оставете ме. Не искам да говоря за отбора.
Да, бе. Кученцето на треньора.
Харесва те най-много.
- Не, харесва майка му. - Вземи си думите назад, Карп!
- Остави го.
Не я бутай, тя е момиче!
Атомите ми!
Ти! Седни!
Сядайте!
Всички по местата!
Никога през живота си не съм...
Какво ще кажете за свое оправдание?
Квак.
Квак, квак, квак!
Благодаря, че дойде толкова бързо, Гордън.
Дойде известие от съда.
- Край на обществения труд! - Шегуваш се.
Ще говорим за завръщането ми на работа?
- Всъщност... - Получили сте фланелката!
Сега Патетата даже могат да стигнат до финалите.
Гордън... Треньорът Райли и г-н Банкс.
Сър, те са лошите.
Не, Фил е един от най-старите ми приятели.
Тук сме, за да разрешим нашия проблем.
Адам иска да играе за Ястребите.
Брат му е Ястреб.
Приятелите му са Ястреби. Там му е мястото.
Това е традиция. Ти разбираш, играл си.
Хокейната лига вече се разпореди.
Говорихме с Лигата и сключихме сделка.
Сделка с Детската хокейна лига?
Адам остава при Ястребите до края на сезона.
А до другата година ще върнат границите на района.
- Точно така. - Лигата постави едно условие.
Да оттеглиш протеста си.
- Това е добре. - Много добре.
Тогава е уредено.
Не, не ме разбрахте.
Не мога да оттегля протеста си.
- Моля? - Г-н Дъксуърт,
искахте да ме научите да играя честно
и да съм част от отбора.
Може още да не съм научил всичко,
но помня нещо, което ми каза баща ми:
Група деца, желаещи победа още не са отбор.
Отбор е нещо, от което си част,
нещо, което чувстваш,
което трябва да заслужиш.
Няма да изоставя тези деца.
Гордън, ето как стоят нещата.
Готов ли си да загубиш работата си заради някакви си деца и игра?
А Вие готов ли сте да ме уволните заради някакви си деца и игра?
Събирай си личните вещи, Гордан.
Да, г-н Дъксуърт!
Много Ви благодаря, г- н Дъксуърт!
Квак, квак, г- н Дъксуърт!
- Квак, квак, квак. - Гордън, престани да квакаш.
Може да сте платил фланелката, сър, но не сте я заслужил.
Ще се видим на финалите.
- Извинете, искам да видя едни ученици.
- Вие кой сте? - Хокейният им треньор.
Къде мога да ги намеря?
В стая 223.
- Всички ли? - До един.
"Няма да квакам на директорката. "
- Какво искаш? - Да поговоря с вас, момчета.
- И момичета. - Така де.
Моля, седнете.
Добре, недейте.
Станалото - станало.
Искам пак да съм ви треньор.
На шайка загубеняци?
- Не, на Патетата. - А нещата, които каза?
Че не заслужаваме да живеем?
Казах го саркастично. Знаеш ли какво е това?
- Не, бе. - Добре, знаеш.
Нямах предвид нещата, така както ги казах.
Знаете какво е да те разберат погрешно.
- Да. нали сме деца. - Тогава...
Ще ми простите ли? Мога ли пак да съм ви треньор?
- Ами Банкс? - Може да дойде, ако иска.
Трабвало е да е с нас от началото на годината.
Били сте измамени. Хайде да забравим тая история.
- Нали сме отбор? - Аха.
Аз ви създадох и оставам с вас.
Какво решавате?
Можем да играем утре и да имаме шанс за финалите
или да не играем и да отпишем сезона.
Питър, как мислиш?
Ами...
Май първо ще трябва да потренираме.
Добре, ще опитам да отменя наказанието ви.
Наистина ли квакахте на директорката?
Аха.
Ами нали сме Патета.
Не мислех, че ще дойдеш.
Ами, дойдох.
- Просто искам да играя хокей. - Добре.
Патета, всички познвате Адам Банкс.
От името на Патетата, добре дошъл...
Богаташче.
О, Джес-мастер! Спецът по церемониите!
Млъкни, Ейвърман!
Фланелката не те прави истинско Пате.
- Те са добри, когато ги опознаеш. - Сигурно.
Преоблечи се. Чакам те на леда.
1 ХЪСКИТА
Отляво!
Насам! Свободен съм!
Подай на Банкс!
Хайде, подай ми!
Браво, Банкс!
Гол за Патетата!
Голдбърг, излизаш.
Вадиш вратаря при равенство?
Равенство не ни стига. Трябва ни победа.
Фултън, пак ще си скритото оръжие.
Подайте на Фултън.
- Пак ли номерът със Статуята на свободата?
Не, този път стреляш. И внимавай - имаш един шанс.
- Едно от едно? - Меки ръце, Фултън.
Концентрация, а не сила.
Хайде да схрускаме Хъскитата!
Стреляй, стреляй!
Стреляй, Фултън!
Спечелихме!
Класирахме се за финалите!
"Гол на Фултън къса мрежата и праща Патетата на финалите. "
Вижте, това са Северните звезди!
- Леле!. - Това е Майк Модано!
- Супер! - Не мога да повярвам.
Залата е огромна.
Какво правим тук?
Малък подарък за класирането.
Хей, Гордо! Гордън Бомбей, нали?
- Помниш ме? - Да, Детската лига.
- Беше геният на Детската лига. - Чух, че си станал треньор.
Всъщност съм адвокат.
Но тренирам тези деца, Патетата.
- Това са Базил МакРий и Майк Модано. - Добре, че ни каза.
Ей, Патета!
Слушайте го тоя. Знае какво говори.
Ако искаш да тренираш големите, обади се.
- Благодаря. - Радвам се, че се видяхме.
Хайде да се забавляваме!
ДОБРЕ ДОШЛИ НА ГОРДЪН БОМБЕЙ и ПАТЕТАТА
Чух, че Северните звезди носели едно и също бельо
през целите финали за късмет.
Мисля и аз да го направя.
Май трябваше аз да сготвя.
Хайде да отидем на Зимния фестивал.
- Тримата? - Ами да.
Аз няма да мога, имам много домашни.
Но вие с мама идете. Сами.
О, мирише хубаво!
Здрасти.
Давай.
Здрасти.
Как ли правят ледените скулптори?
Преди правех скулптори, но сега само рисувам.
Как ли ваят детайлите?
Джуджета с малки брадвички и големи ръкавици.
Нервна съм. Скачам от тема на тема.
Сигурно мислиш, че съм странна.
Мисля, че си страхотна.
Когато бях малка си представях, че това е леден замък.
Този прозорец беше на моята стая.
Миналата зима дадох на Чарли тази.
Ами аз? Кой е моят прозорец?
И аз искам да живея в този замък.
Какво толкова казах?
- Не е толкова просто. - Кое не е просто?
Кейси, аз се шегувах!
Не зная какво изпитваш към мен.
Не зная и какво аз изпитвам към теб.
Но знам, че вкъщи ме чака малкият ми син,
вклюбен до уши в хокейния си треньор
и ако за теб това е само шега,
по-добре ми кажи сега.
За какво говорим? "Докато смъртта ни раздели"?
Сега ли трябва да реша?
Чарли ще е вкъщи, когато се прибера.
И утре. И след 10 години.
Ако се разделим, аз ще го понеса.
Но ако Чарли се привърже към теб...
Всеки път, когато някой ме изоставя,
за него е много тежко.
Само за него ли?
Радвам се, че съм тук с теб.
И аз.
Изненадата на сезона, Патетата,
още имат шансове срещу Стършелите.
Банкс отдясно. Гол!
Играта е много сериозна.
Отново Банкс. Стреля, гол!
Подаване за Ейвърман. Гол!
Победа на Патетата с 5:3.
Патетата стигнаха до полуфиналите,
където ще срещнат Чинките.
"Патетата са велики в победа на финалите. "
Какъв мач! Патетата срещу Чинките!
Чинките се опитват да излязат от полето си.
Банкс напредва през центъра.
Минава двама защитници!
Гол!
Хайде, Джеси!
Отново Патетата/
Ейвърман към Банкс.
Гол!
Вратарят не можа да хване шайбата!
Патетата победиха! Невероятно?
Патетата отиват на финал срещу Ястребите!
"Бомбей срещу Райли"
Гордън, сега си ти!
Ако не вкараш, проваляш не само мен,
а и целия отбор.
Помни, няма смисъл да играеш...
- Ако не спечелиш. - Точно така. Давай.
Добре дошли на Детския финал на щата Минесота.
Какъв мач ни очаква днес!
Ястребите на Джак Райли.
Победа, победа!
Хайде да загреем!
Квак, квак!
Давайте, Патета!
Ей, Банкс.
Да не забравиш от кой отбор си.
Той е Пате, Джеси. Ще играе като Пате.
Тежък удар за начало.
Представете си какво ни очаква!
Добро поваляне! Така ви искам!
Патетата напредват...
Поваляне в центъра!
Измъкни се, Банкс!
Банкс, идват двама!
Банкс търси свободен коридор но е съборен.
Шайбата е у Ястребите.
Ларсън към Браун. Удар и гол!
Ястребите водят с 1:0. Напредват през центъра.
Ларсън към МакГил.
МакГил се приближава.
Минава синята линия и зад мрежата.
Гол!
Ястребите водят с 2:0.
Браво, Голдбърг!
Ей това е хокеят,
който искам от вас, момчета!
Ларсън на синята линия.
Наляво към Браун.
Гол!
В края на първата третина Ястребите водят с 3:0.
Не се плашете от тях. Те това очакват
Горе главите! Бъдете горди!
Хайде да полетим!
Притискайте ги!
Чакайте.
Искам да блъснете Банкс. Извадете го от играта!
- Довършете го. Ясно? - Да.
Спорна шайба, спечелена от Ястребите.
Пас към синята линия, пресечен от Конуей.
Адам Банкс поема. Преминава синята линия.
МакГил идва отзад! Бута Банкс!
Банкс отбелязва!
Страхотен гол на Банкс за Патетата.
МакГил го блъсна, но Банкс вкара.
Адам?
Адам, добре ли си?
- Какво направи? - Каквото трябваше.
Да влазат лекарите. Той е ранен.
О, Господи!
Хайде, момче.
Номер 7, МакГил.
Груба игра. 2 минути наказание
Вкарах ли?
Да, човече.
Джеси, направи ми успуга.
Сритай им задниците.
Дадено, богаташче.
Ще се оправи, сър. Ще му направим няколко снимки.
Страшна игра, синко.
Вкараха ни гол, сега ще си платят.
Без паника, ще им го върнем.
Искаш да ми кажеш нещо ли, Бомбей?
А аз толкова години се измъчвах от това, което ми каза.
До тук беше, Райли.
- Ще им дам да разберат. - Не, ние не сме като тях.
Време е за умен хокей, Патешки хокей.
Сега имаме пауър плей.
Ще ги ударим там, където боли най-много. В резултата.
Фултън, влизаш в игра.
- Те ще го притиснат. - Именно.
Джеси, трябва да спечелиш време за Фултън.
Дадено.
Момент!
Забавлявайте се.
За Патетата влиза No. 44 Фултън Рийд...
Спечели шайбата!
...известен с бомбения си удар
Патетата връщат към Фултън Рийд.
Той стреля!
Гол!
Патетата се върнаха в играта!
Само така!
Забавлявайте се!
Не играйте като момичета!
Искам да покриете тоя Фултър Рийд.
В никакъв случай да не стреля пак. Ясно?
Само да загубите мача, забравете за отбора!
Хайде излизайте!
Блейк получава отдясно.
Гол!
Блейк бележи с бекхенд.
и Ястребите отново водят с два гола - 4:2.
Трябва да сме съсредоточени.
Играта не е свършила.
Тами, Томи, да им покажем нещо различно. Вижте...
Искам да почнете оттук...
Последна третина. Патетата се опитват да наваксат.
За Патетата на леда да Тами и Томи Дънкан.
Тами излиза пред мрежата, шайбата е у Томи.
Тами се завърта, а Ястребите я гледат.
Хайде!
Сега!
Тами Дънкан стреля и вкарва!
Още сме живи!
Отивам.
В играта сме!
Хваща МакГил отзад
и го хвърля върху пейките.
Вече се опитва да се сбие с всички Ястреби.
Налага се реферът да отстрани Рийд.
Лошо държание. Излизаш, синко.
Ама той само ги докосна.
Ей, Черно и бяло!
Спомнете си какво сме учили.
- Патетата летят заедно, нали? - Да!
Хайде да го видим! Покажете ми летящото ято!
Смяна на петиците!
Летящото ято!
Патетата са зад мрежа си.
Това е летящото ято!
Тери Хол към Джеси.
Напредват към синята линия.
Джеси вкарва гол!
4:4. Следващият гол ще реши шампионата.
Страхотно напрежение. Никой не може да греши.
23 секунди до продълженето.
Морган търси победен гол.
Страхотно спасяване!
Браво, Голдбърг! Ще ги довършим в продължението!
Ейвърман към Чарли Конуей
Давай, Чарли!
Конуей минава синята линия. Може да спечели играта.
Няма ли сигнал?
Редовното време свърши, но реферът отсъжда наказателен удар!
Наказателен удар за Патетата.
Всеки, който е на леда, може да стреля.
Кой ще го направи, Патета?
- Той. - Аз?
Ами Чарли?
Няма да се справи!
Нека да довърши това, което започна.
- Но ние имаме шанс да спечелим. - Точно така.
Тренирал си троен финт, нали?
- Да. - Значи си готов.
Може да вкараш, може и да пропуснеш.
Това не е важно, Чарли. Важното е, че сме тук.
Огледай се.
Кой мислеше, че ще стигнем до финала?
Едно, две, три. Троен финт.
Дай най-доброто от себе си.
Вярвам в теб, Чарли. Дори и да не вкараш.
- Благодаря, тренер. - Хайде, изяж ги.
Давай, Чарли.
Изчакай сигнала. Успех.
Чарли! Чарли!
Не тръгвай преди той да пипне шайбата. Успех.
Давай, Чарли!
Благодаря ти, Ханс!
Гордея се с теб, Гордън
Патета, Патета!
Ще ни помниш с добро, нали?
Запомни,
главата горе, човече!
Богаташче.
Помни - сила, не концентрация.
Добре.
И меки ръце!
Нещо друго?
Забавлявай се, тренер.
Трябва да съм луд. Младежката лига!
Ще тренирам юношите!
Добре започна тук. Сега продължаваш.
Така е.
Чао. Ще звънна като пристигна.
Хей, Патета!
Каквото и да стане, ще се видим другия сезон.
Трябва да защитаваме титлата.